GOSPODAR PRSTENOVA
Smigole!
Imam jednu!
Uhvatio sam ribu, Smig... Smigol!
‘Ajde! ‘Ajde, izvuci je!
Digole!
Digol...
Daj nam to, Digole, najdraži.
Zašto?
Zato...
...što mi je rođendan i želim ga.
Moj Prekrasni...
Prokleli su nas...
“Ubico!”
Ubicom zvali su nas...
Prokleli su nas i proterali.
Gollum!
I tugovali smo, Prekrasni...
Tugovali smo što bili smo tako sami.
...i hladno. Prijatno za stopala...
“I naša jedina želja, da hvatamo ribu...
Tako sočnu, slatku...”
I zaboravili smo ukus hleba...
Zvuk drveća...
Mekoću vetra...
Čak smo zaboravili i sopstveno ime.
Moj Prekrasni.
Budite se!
Budite se, pospanci!
Moramo ići, da!
Moramo ići odmah!
Zar ni malo niste spavali, g. Frodo?
Ja sam spavao i previše.
Mora da je već kasno...
Ne.
Nije.
Nije još ni podne.
Dani postaju mračniji.
Hajde!
Moramo ići, vremena nema!
Ne pre nego što g. Frodo nešto pojede!
Nema vremena za gubljenje, ludo!
Evo.
A tebi?
Ah ne, nisam gladan. Bar ne lembas hleba.
Seme...
U redu...
Nije nam tako puno ostalo.
Moramo biti pažljivi ili će nam ponestati.
Samo Vi pojedite to, g. Frodo.
Rasporedio sam.
Biće valjda dovoljno.
Za šta?
Za povratak kući.
Dođite, Hobitići!
Blizu smo sada...
Vrlo blizu Mordoru.
Nema bezbednih mesta ovde.
Požurite!
POVRATAK KRALJA
Dobro je.
Definitivno je iz Okruga.
“Longbotomov List”...
Osećam se kao da sam kod “Zelenog Zmaja”...
“Zeleni Zmaj”... – Krigla piva u mojoj ruci...
Odmarajući svoje noge posle napornog radnog dana.
Samo što za tebe nikad nije bilo napornog radnog dana.
Dobrodošli, gospodari...
...u Izengard!
Vi, male barabe! Na veseli lov ste nas naveli...
...a sada vas zatičemo kako se gostite i... pušite!
Sedimo na polju pobede,
i uživamo u par teško zasluženih užitaka.
Ova usoljena svinjetina je naročito dobra.
Usoljena svinjetina?
Hobiti...
Sledimo naređenja! Od Drvobradog...
...koji je preuzeo upravu nad Izengardom.
Mladi gospodaru Gandalfe!
Drago mi je što ste došli.
Drvetu i vodi, deblu i kamenu, mogu zapovedati.
Ali tu je čarobnjak s kojim treba izići na kraj.
Zaključan u svojoj kuli.
Pokaži se.
Budi pažljiv.
Čak i pobeđen, Saruman je opasan.
Pa, hajde da mu skinemo glavu i da završimo s’ tim!
Ne.
Treba nam živ.
Treba nam da priča.
Mnoge si ratove vodio i mnogo ljudi pobio, Teodene kralju...
...i činio primirja na kraju.
Zar se ne možemo sporazumeti, kao i ranije, moj stari prijatelju?
Zar ne možemo imati mir, ti i ja?
Imaćemo mir.
Imaćemo mir...
...kada budeš odgovarao za spaljivanje Zapadnog Prevoja...
...i decu koja leže mrtva tamo!
Mir ćemo imati kada životi vojnika...
...čija tela posečena leže na zemlji...
...pokraj kapija Rogburga, budu osvećeni!
Kada budeš visio sa vešala, na radost tvojih vrana.
Tada ćemo imati mir.
Vešala i vrane?!
Budalo!
Šta ti želiš, Gandalfe Sivoplašti?
Da pogodim... Ključ Ortanka.
Ili možda ključeve samog Barad-dura...
...zajedno sa krunama sedam kraljeva i štapovima pet čarobnjaka!
Tvoje izdajstvo je mnoge koštalo života.
I hiljade još su sada u opasnosti.
Ali ti ih možeš spasiti, Sarumane.
Dugo si bio u dosluhu s Neprijateljem.
Znači došao si zbog informacije.
Imam ih par za tebe.
Nešto se koleba u srcu Srednje Zemlje.
Nešto što nisi uspeo da vidiš.
Ali Veliko Oko ga je videlo.
Čak i sada On koristi svoju prednost.
Njegov napad će doći uskoro.
Svi ćete umreti.
Ali ti to već znaš, zar ne, Gandalfe?
Ne misliš valjda da će ovaj Šumar ikada sesti na presto Gondora?
Ovaj izgananik, koji je dopuzao iz senki, nikada neće postati krunisani kralj.
Gandalf ne okleva da žrtvuje svoje bližnje...
One koje navodno voli.
Reci mi, koje reči utehe si dao Polušanu...
...pre no što si ga poslao u njegovo prokletstvo?
Put na koji si ga poslao, može ga samo odvesti u smrt.
Dosta sam slušao!
Ustreli ga! Zabodi strelu u njegovu gubicu!
Ne!
Siđi Sarumane...
...i tvoj život će biti pošteđen. – Sačuvaj svoje žaljenje i milosrđe!
Nemam nikakve koristi od toga!
Sarumane...
...tvoj štap je polomljen.
Grima, nema potrebe da ga slediš.
Nisi bio nekad, kakav si sada.
Nekada si bio čovek Rohana.
Siđi.
Čovek Rohana?
A šta je kuća Rohana...
...no slamnata koliba u kojoj razbojnici piju u dimu...
...dok se pacovi valjaju po podu sa psima?
Pobeda na Helmovom Ponoru ti ne pripada, Teodene, gospodaru konja!
Vi ste niži sinovi većih otaca.
Grima...
...siđi.
Oslobodi ga se.
Slobodan? On nikada neće biti slobodan. – Ne.
Dole, pseto!
Sarumane!
Dugo si bio u dosluhu s Neprijateljem.
Reci nam šta znaš!
Povuci svoju stražu, i reći ću ti gde će vaš kraj biti odlučen.
Neću biti držan kao zatvorenik ovde.
Prenesi reč našim saveznicima...
...i svakom kutku Srednje Zemlje koji je još slobodan.
Neprijatelj se kreće protiv nas. Moramo znati gde će udariti.
Prljavština Sarumanova...
...se ispira.
Drveće će se vratiti da živi ovde.
Mlado drveće.
Divlje drveće. – Pipine!
Tako mi kore!
Peregrine Tuk!
Ja ću to uzeti, momče.
‘Ajde, brzo.
Večeras se sećamo svih koji su prolili svoju krv da odbrane ovu zemlju.
Slava pobedonosnim žrtvama!
Slava!
Bez pauza.
Bez prosipanja. – I bez povraćanja.
Znači ovo je igra ispijanja?
Poslednji koji bude stojao je pobednik.
Za šta ćemo piti? – Pićemo za pobedu!
Za pobedu!
Westu, Aragorn, hál. (Zdrav da si Aragorne.)
Sretan sam zbog tebe.
On je častan čovek.
Obojica ste časni ljudi.
Nije Teoden Rohanski taj koji je odveo naš narod do pobede.
Ne slušaj me.
Mlada si.
Ova noć je za tebe.
Patuljci idu na plivanje sa malim dlakavim ženama!
Osećam nešto.
Blago peckanje u prstima.
Mislim da utiče na mene.
Šta sam rekao?
Ne može ni da drži svoje piće...
Kraj igre.
O’ možeš tražiti široko i daleko, Ispiti možeš celi grad,
Ali piva tako smeđeg naći nećeš, Kakvo je u našem gradu!
Zadržati možeš svoja bleda piva, Piti ih možeš na bokale,
Ali jedina piva za poštene i hrabre...
Pipine!
Ali jedina piva za poštene i hrabre...
iz Zelenog su Zmaja!
Hvala! Pobedio sam!
Nema novosti o Frodou?
Ni reči. Ništa.
Imamo vremena.
Svakim danom Frodo je sve bliži Mordoru.
Znamo li to?
Šta ti srce govori?
Da je Frodo živ.
Da.
Da, živ je.
Suviše rizično. Suviše rizično.
Lopovi.
Ukrali su nam ga.
Ubij ih! Ubij ih! Ubij ih obojicu!
Tiho! Probuditi ih ne smemo.
Zabrljati ne smemo sada.
Ali, oni znaju...
Oni znaju...
Sumnjaju u nas!
Šta to govori, moj Prekrasni, najdraži moj?
Da li to Smigol gubi živce?
Ne! Nikako!
Nikada! Smigol mrzi zločeste Hobitiće.
Smigol ih želi videti... mrtve!
I hoćemo.
Smigol to jednom učinio. On to može opet.
Naše je!
Naše!
Moramo se dočepati Prekrasnog. Moramo ga dobiti nazad.
Strpljenja! Strpljenja, najdraži moj.
Prvo ih moramo odvesti k njoj.
Vodimo ih do zavojitih stepenica.
Da, stepenice. A onda?
Gore, gore, gore, stepenicama idemo...
Dok ne dođemo do... tunela.
A kad uđu unutra...
...više nema izlaska.
Ona je uvek gladna.
Uvek se želi nahraniti.
Jesti mora.
Sve što dobija su prljavi Orci.
A oni nisu baš ukusni, zar ne, Prekrasni?
Ne.
Uopšte nisu, najdraži moj.
Gladna je za slađim mesom.
Mesom Hobita.
A kad odbaci kosti i praznu odeću,
...onda ćemo ga pronaći...
I uzeti ga za mene!
Za nas.
Da, mislili smo za nas...
Gollum! Gollum!
Prekrasni će biti naš...
jednom kada Hobiti budu mrtvi.
Ti izdajnička žabo!
Ne, ne! Gospodaru!
Ne, Seme! Pusti ga!
Čuo sam iz njegovih usta da namerava da nas ubije!
Nikada! Smigol ne bi ni mrava zgazio!
On je grozan, debeli Hobit,
koji mrzi Smigola
i izmišlja zločeste laži!
Bedni mali crve! Zdrobiću ti glavu!
Seme!
Ne zovi me lažljivcem! Ti si lažljivac!
Uplašićeš ga, izgubljeni smo! – Briga me!
Ne, g. Frodo, neću čekati da nas pobije. – Neću ga oterati!
Vi ne shvatate, zar ne?
On je zlikovac.
Ne možemo ovo sami, Seme. Ne bez vodiča.
Trebam te na svojoj strani.
Na Vašoj strani sam, g. Frodo.
Znam, Seme. Znam.
Veruj mi.
Dođi, Smigole.
Koje je vreme?
Nije još zora.
Sanjala sam veliki talas...
Penjao se preko zelenih dolina i iznad brda.
Stajala sam na ivici.
Bilo je jezivo mračno u ambisu ispod mojih nogu.
Svetlo je zasijalo iza mene...
...ali nisam mogla da se okrenem.
Jedino sam mogla da stojim tamo, da čekam.
Noć menja mnoge misli.
Spavaj, Jovajna.
Spavaj...
...dok još možeš.
Zvezde su zaklonjene.
Nešto se komeša na Istoku.
Zlo koje ne spava.
Oko Neprijatelja se kreće.
Šta to radiš?
Pipine.
Pipine?
Pipine!
Jesi li poludeo? – Samo želim da ga pogledam.
Samo još jednom.
Vrati to nazad.
Pipine!
Ne!
Pipine!
On je ovde!
Vidim te!
Pipine!
Upomoć! Gandalfe, upomoć!
Neka mu neko pomogne!
Pipine!
Budalasti Tuk!
Pogledaj me.
Gandalfe... Oprosti mi.
Pogledaj me!
Šta si video?
Drvo...
Bilo je belo drvo...
...u dvorištu od kamena.
Bilo je mrtvo.
Grad je bio u plamenu.
Minas Tirit? Jesi li to video?
Video sam....
Video sam Njega!
Mogao sam čuti Njegov glas u svojoj glavi.
I šta si mu rekao?
Govori!
Zatražio je moje ime. Nisam mu odgovorio.
Povredio me je.
Šta si mu rekao o Frodou i Prstenu?
Nije bilo laži u Pipinovim očima.
Budala...
...ali poštena budala je ostao.
Ništa nije rekao Sauronu o Frodou i Prstenu.
Imali smo neverovatnu sreću.
Pipin je u Palantiru video delić neprijateljskog plana.
Sauron kreće u napad na grad Minas Tirit.
Poraz kod Helmovog Ponora pokazao je Neprijatelju jedno...
Zna da se Elendilov naslednik pojavio.
Ljudi nisu slabi kao što je mislio.
Postojana je njihova hrabrost... Snaga možda dovoljna da mu se suprotstave.
Sauron se plaši ovoga.
Neće rizikovati da se Ljudi Srednje Zemlje ujedine pod jednim barjakom.
Razoriće Minas Tirit...
...pre nego se Kralj vrati na presto Ljudi.
Ako se Gondorski svetionici upale, Rohan mora biti spreman za rat.
Reci mi...
...zašto bi smo jahali u pomoć onima koji nisu došli da pomognu nama?
Šta dugujemo Gondoru?
Ja ću ići. – Ne!
Moraju biti upozoreni. – I biće.
Moraš u Minas Tirit drugim putem.
Prati reku i obrati pažnju na crne brodove.
Shvatite...
Sada su na delu stvari koje se više ne mogu izmeniti.
Ja idem u Minas Tirit...
Ali ne idem sam.
Od svih radoznalih Hobita, Peregrine Tuk, ti si najgori!
Požuri! Požuri!
Kuda mi to idemo?
Zašto si gledao?
Zašto uvek moraš da pogledaš?
Ne znam. Nisam mogao da se obuzdam. – Ti nikad ne možeš da obuzdaš.
Žao mi je, u redu?
Neću više. – Zar ne shvataš?
Neprijatelj misli da je Prsten kod tebe.
Tražiće te, Pip. Moraju da te sklone odavde.
A ti... Ideš sa mnom?
Meri?
‘Ajde!
Koliko daleko je Minas Tirit?
Tri dana jahanja, Nazgulovim letom.
I bolje se nadaj da nas ni jedan neće pratiti.
Evo...
Nešto za put.
Poslednje od “Longbotomovog Lista”?
Znam da ti je ponestalo. Previše pušiš, Pipine.
Ali, videćemo se uskoro.
Hoćemo li? – Ne znam.
Ne znam šta će se dogoditi.
Meri? – Juri, Senko.
Pokaži nam šta znači žurba!
Meri!
Uvek me je pratio...
...gde god da sam krenuo.
Oduvek smo kao blizanci.
Uvek sam ga uvlačio u najgore moguće nevolje...
...ali uvek sam bio tamo da ga iz njih izvučem.
A sada je otišao.
Baš kao Frodo i Sem.
Jednu stvar sam naučio u vezi Hobita:
narod su najčvršći.
Najčvršći glupan, možda. Ali on je Tuk.
Povedi je najsigurnijim putem.
Brod je usidren u Sivim Lukama.
Čeka da je ponese preko mora.
Poslednje putovanje Aruene Undomiel.
Ničeg više ovde nema za tebe...
Samo smrt.
Gospo Aruena...
Ne možemo odugovlačiti.
Moja gospo?
Reci mi šta si video. – Aruena?
Ti imaš dar predviđanja.
Šta si video?
Pogledao sam u tvoju budućnost i video smrt.
Ali tamo je i život.
Video si i dete. Video si mog sina.
Te je budućnosti skoro nestalo.
Ali još nije izgubljena.
Ništa nije sigurno.
Neke stvari jesu sigurne.
Ako ga sada napustim,
žaliću zauvek.
Vreme je.
Iz pepela će se vatra dići jača,
Iz senki će nići svetlosne strune,
Obnoviće se oštrica skršenog mača,
Biće opet kralj onaj bez krune.
Prekuj Mač.
Atar. (Oče.)
Ruke su ti hladne.
Život Eldara te napušta.
To je bio moj izbor.
Atar, bilo ti po volji ili ne,
više nema broda koji me može odneti.
Upravo smo ušli u Kraljevstvo Gondor.
Minas Tirit.
Grad Kraljeva.
S puta!
To je drvo...
Gandalfe! Gandalfe!
Da, to je Belo Drvo Gondora.
Drvo Kralja.
Gospodar Denetor, međutim, nije kralj.
On je samo Domostrojitelj, Čuvar Prestola.
Slušaj me pažljivo. Gospodar Denetor je Boromirov otac.
Obavestiti ga sada o smrti voljenog sina bilo bi krajnje nepromišljeno.
I ne spominji Frodoa, niti Prsten.
Ni o Aragornu ne govori ništa.
Zapravo, nabolje će biti da uopšte ne govoriš, Peregrine Tuk.
Živeo Denetore, sine Ehtelionov, gospodaru i domostrojitelju Gondora!
Donosim vesti, u ovaj mračni čas, i jedan savet.
Možda si došao da objasniš ovo?
Možda si došao da mi kažeš zašto je moj sin mrtav?
Boromir je poginuo da bi spasao nas...
...mog rođaka i mene.
Pao je braneći nas od brojnih neprijatelja. – Pipine!
Nudim Vam svoju službu, kakva god ona bila...
...kao otplatu za ovaj dug.
Ovo je moja prva naredba tebi:
kako ste pobegli, a moj sin nije?
Tako snažan čovek kakav je bio.
I najsnažniji čovek može biti usmrćen jednom strelom...
...a Boromir je bio pogođen mnogim.
Ustani!
Gospodaru, biće vremena žaliti za Boromirom.
Ali sada nije trenutak.
Rat se približava.
Neprijatelj vam je na pragu. Kao domostrojitelj, odgovorni ste...
...za odbranu grada. Gde su armije Gondora?
Još uvek imate prijatelje. Niste sami u ovoj borbi.
Pošaljite poruku Teodenu Rohanskom. Upalite svetionike.
Misliš da si mudar, Mitrandire?
No, i pored sve tvoje prefinjenosti, nema u tebi mudrosti.
Zar misliš da oči Bele Kule ne vide?
Video sam i više no što misliš.
Svojom levom rukom iskoristio bi me kao štit protiv Mordora,
a desnom tražiš načina da me zameniš.
Znam ko jaše s Teodenom Rohanskim.
O, da... Glas mi je dopro do ušiju o tom Aragornu, sinu Aratornovom.
I kažem ti, neću se klanjati tom Šumaru sa Severa,
poslednjem iz razasute kuće, odavno uskraćene plemstva.
Vlast ti nije poverena da bi odbijao povratak Kralja, – domostrojitelju!
Vlast nad Gondorom pripada meni, i nikome drugom!
Dođi!
Sve se pretvorilo u jalovu ambiciju.
Čak bi koristio i tugu kao plašt.
Hiljadu godina je ovaj grad stajao.
Sada, ludošću jednog čoveka, će pasti.
A Belo Drvo, Drvo Kralja...
...nikada više neće procvetati.
Zašto ga još uvek čuvaju? – Čuvaju ga jer imaju nadu.
Bledu i sve manju nadu da će jednoga dana procvetati.
Da će Kralj doći u grad kakav je nekada bio...
...pre nego što je počeo da propada.
Stara mudrost rođena na Zapadu je zaboravljena.
Kraljevi su zidali grobnice mnogo lepše nego kuće za življenje...
...i brojali stara imena svojih predaka,
radije nego imena svojih sinova.
Vladari bez dece sedeli su u odajama, zabavljajući se grbovima...
...ili u visokim, hladnim kulama, postavljajući pitanja o zvezdama.
Tako je narod Gondora počeo da propada.
Loza Kraljeva je propala.
Belo Drvo je presahlo.
Vlast nad Gondorom prepuštena je nižim ljudima.
Mordor.
Da, tamo leži.
Ovaj grad je oduvek bio nadohvat njegove senke.
Oluja dolazi.
Ovo nije prirodno nevreme.
To je Sauronovo zamešateljstvo.
Šalje isparenja u vidu oblaka, pre svoje armije.
Orci Mordora ne vole svetlost dana.
Zato on prekriva lice Sunca,
da bi im olakšao prolaz na putu u rat.
Kada senka Mordora dostigne grad...
...tada će početi.
Pa...
Minas Tirit.
Vrlo impresivno.
I gde idemo dalje? – O, kasno je za to, Peregrine.
Nema napuštanja ovog grada.
Pomoć mora doći k nama.
Mora da je već vreme za čaj.
Mada bi samo na nekom pristojnom mestu bilo vreme za čaj.
Mi nismo na mestima pristojnim.
G. Frodo?
Šta je?
Samo predosećaj.
Ne verujem da ću se vratiti.
Da, hoćete. Naravno da hoćete.
To je samo mračno razmišljanje.
Otićićemo tamo i opet natrag.
Baš kao g. Bilbo.
Videćete.
Mislim da je ova zemlja nekada bila deo kraljevstva Gondor.
Davno, kada je bilo Kralja.
G. Frodo, pogledajte.
Kralj ponovo ima krunu.
Hajdete, Hobiti! Ne smemo stati sada... Ovuda!
Pretpostavljam da je to samo ceremonijalna dužnost.
Mislim, ne očekuju od mene da učestvujem u borbi?
Zar ne? – Sada si u službi domostrojiteljevoj.
Moraćeš da radiš šta ti se kaže, Peregrine Tuk.
Šašavi Hobit...
“Čuvar Citadele”.
Hvala ti.
Nema više zvezda.
Da li je vreme?
Da.
Tako je tiho.
Samo je zatišje pred buru.
Ne želim biti u borbi...
Ali čekanje na rubu onoga od čega ne mogu pobeći još je gore.
Ima li nade, Gandalfe, za Frodoa i Sema?
Nikada i nije bilo mnogo nade.
Samo budalasto nadanje.
Naš Neprijatelj je spreman.
Njegova puna snaga je sakupljena.
Ne samo Orci, već i Ljudi.
Haradrimske legije s Juga.
Plaćenici s obale.
Svi će se odazvati pozivu iz Mordora.
To će biti kraj Gondora kakvog poznajemo.
Ovde će najjače udariti.
Ako zauzmu reku, ako garnizon Ozgilijata padne,
i poslednja odbrana grada će nestati.
Ali sa nama je Beli Čarobnjak. I to nešto znači.
Gandalfe?
Sauron tek treba da pokaže svog najsmrtonosnijeg slugu.
Onoga koji će voditi armije Mordora u rat.
Onaj za koga kažu da nema čoveka koji ga može ubiti.
Kralj-veštac Angmara.
Već si ga sreo.
Ubo je Frodoa na Bregu Vetrova.
On je gospodar Nazgula.
Najveći od Devetorice.
Minas Morgul je njegova jazbina.
Mrtvi Grad.
Baš gadno mesto... puno neprijatelja.
Brzo! Brzo!
Videće! Videće!
Sklonite se! Sklonite se! Pogledajte! Našli smo ga...
Ulaz u Mordor.
Tajne stepenice!
Penjite se.
Ne, g. Frodo! – Ne tim putem!
Šta to radi?! – Ne!
Dozivaju me! – Ne!
Sakrijte se! Sakrijte se!
Osećam njegovu oštricu.
Konačno smo došli do toga.
Najveća bitka našeg vremena.
Hajdete, Hobiti! Penjimo se! Moramo se penjati!
Tabla je postavljena.
Figure se pomiču.
Gore, gore, gore, stepenicama idemo...
A onda uđemo u tunel...
Hej, šta je u tom tunelu?
Slušaj me, slušaj me dobro i pazi.
Ako mu se samo nešto dogodi, meni ćeš odgovarati.
Namirišem li samo da nešto nije u redu...
Ako mi se digne i jedna dlaka na glavi, gotov si.
Nema više ljigavca. Nema više smrde.
Nema te. Razumeš?
Posmatram te.
U vezi čega je to bilo?
Ništa. Samo sređujem nešto.
Peregrine Tuk, momče. Postoji zadatak koji se mora obaviti.
Još jedna prilika za momka iz Okruga, da pokaže koliko zaista vredi.
Ne smeš me izneveriti.
Bilo je vrlo tiho preko reke.
Orci su se primirili.
Vojska se možda povukla.
Poslali smo izviđače u Kair Andros.
Ako Orci napadnu sa severa, imaćemo barem neko upozorenje.
Tiho.
Ubij ga!
Ne dolaze sa severa.
Ka reci! Brzo! – Idemo! Hajde!
Brže!
Izvucite mačeve!
Udrite ih! Borite se!
Amon Dîn.
Svetionik! Svetionik Amon Dîna je upaljen!
Nada je upaljena.
Svetionici Minas Tirita! Svetionici su upaljeni!
Gondor traži pomoć!
A Rohan će se odazvati.
Okupite Rohirime!
Sakupite armiju kod Dunharova...
Koliko god ljudi možete naći. Imate dva dana.
Trećeg dana jašemo za Gondor – u rat.
Napred! – Razumem, gospodine!
Gemlinže. – Da, gospodaru?
Požuri preko Marke Rohanske.
Povedi svakog sposobnog čoveka za Dunharov.
Hoću.
Jahaćeš s nama? – Samo do logora.
Tradicija je da žene sa dvora ispraćaju muškarce.
Ljudi su našli svog vođu.
Slediće te u bitku, pa i u smrt.
Dao si nam nadu.
Izvinite.
Imam mač.
Molim Vas prihvatite ga.
Nudim Vam svoju službu, Teodene kralju.
Vrlo rado je prihvatam.
Bićeš Meriadok, štitonoša Rohana.
Konjanici, hmph!
Voleo bih da mogu da sakupim legiju Patuljaka, skroz naoružanih i prljavih!
Tvoji sunarodnici možda neće morati da jašu u rat.
Bojim se da rat već maršira ka njihovim zemljama.
Dakle, pred zidinama Minas Tirita...
...usud našeg vremena biće odlučen.
Kucnuo je čas! Jahači Rohanski, zakletve koje ste dali!
Sada ih ispunite! Za gospodara i zemlju!
Faramire!
Ne možemo ih zadržati! Grad je izgubljen!
Reci ljudima da se povuku! Jašemo za Minas Tirit!
Nazgul?
U zaklon!
Nazgul!
Povucite se! Puvucite se u Minas Tirit!
Povlačenje! Povlačenje! – Spašavajte se!
Doba Ljudi je završeno.
Vreme Orkova je došlo.
Čuvajte se, gospodaru!
To je Mitrandir. – Beli Jahač!
Vuci!
Mitrandire!
Probili su našu odbranu.
Zauzeli su most i zapadnu obalu.
Bataljoni Orkova prelaze reku. – Kao što je gospodar Denetor predskazao!
Davno je predvideo ovu propast! – Predvideo i ništa nije preduzeo!
Faramire?
Ovo nije prvi Polušan s kojim si se susreo?
Ne.
Video si Frodoa i Sema?
Gde? Kada? – U Itilijenu.
Nema ni dva dana.
Gandalfe, uputili su se u Morgul dolinu...
Pa kroz prolaz Kirit Ungol?
A šta to znači?
Šta nije u redu? – Faramire, ispričaj mi sve.
Reci mi sve što znaš.
Znači ovako bi služio svome gradu?
Rizikovao bi njegovo potpuno uništenje?
Učinio sam ono što sam procenio da je ispravno.
Što si procenio da je ispravno?!
Poslao si Prsten Moći u Mordor, u rukama mlitavih Polušana!
Trebalo ga je doneti ovamo u Citadelu na sigurno čuvanje.
Sakriven...
U tami, duboko u trezoru...
Da se ne upotrebljava.
Osim u krajnjoj nuždi.
Ne bih upotrebio Prsten.
Čak i da Minas Tirit pada u ruševinama, a jedini ja mogu da ga spasem!
Oduvek si želeo da izgledaš uzvišeno i otmeno...
...poput nekog kralja iz davnina.
Boromir bi zapamtio očeve potrebe.
On bi mi doneo taj kraljevski dar.
Boromir ti ne bi doneo Prsten.
On bi ispružio svoju ruku ka toj stvari i na kraju bi pokleknuo.
Ti ne znaš ništa o tome! – On bi ga zadržao za sebe.
A kad bi se vratio...
...ne bi prepoznao svog sina.
Boromir mi je bio odan!
Ne kao neki čarobnjakov učenik!
Oče?
Sine moj...
Ostavi me.
Pažljivo, gospodaru! Pažljivo!
Previsoko da se padne.
Vrlo opasno na stepenicama.
Dođite, gospodaru!
Dođite Smigolu...
G. Frodo!
Povuci se, ti!
Ne diraj ga!
Zašto mrzi jadnog Smigola?
Šta mu Smigol ikada učinio?
Gospodaru?
Gospodar nosi teško breme.
Smigol zna. Teško, teško breme.
Debeli to ne može znati.
Smigol pazi na gospodara.
On ga želi.
On ga treba. Smigol mu to vidi u očima.
Uskoro će ga zatražiti. Videćete.
Debeli će vam ga uzeti.
Pošalji napred sve legije.
Ne prekidajte napad dok ne zauzmete grad.
Pobijte ih sve!
A šta sa čarobnjakom? – Ja ću ga slomiti.
Šta je sa Teodenovim Jahačima?
Da li će vojska Rohana doći?
Mitrandire?
Hrabrost je najbolja odbrana koju trenutno imate.
Na šta si mislio, Peregrine Tuk?
Kakvu službu Hobit može ponuditi velikom vladaru Ljudi?
Dobro si postupio.
Dobro delo ne treba preispitivati hladnom glavom.
Pridružićeš se Gardi Kule.
Nisam očekivao da će pronaći uniformu koja će mi pristajati.
Nekada je pripadala jednom dečaku ovog grada.
Veoma budalastom...
...koji je protraćio mnoge sate ubijajući zmajeve, umesto da je išao na predavanja.
Ovo je bilo tvoje? – Da, bilo je.
Moj otac je tražio da mi se napravi.
Pa...
Višlji sam nego što si ti bio tada.
Mada, verovatno više neću rasti, osim sa strane.
Ni meni nikada nije odgovarala.
Boromir je taj koji je oduvek bio vojnik.
Bili su tako slični, on i moj otac.
Ponosni.
Tvrdoglavi čak.
Ali snažni.
Mislim da i ti imaš snagu druge vrste.
Jednoga dana tvoj otac će to videti.
Ovim se zaklinjem na odanost i službu Gondoru,
u miru ili ratu,
u životu ili smrti...
...od....
Od ovoga časa pa nadalje,
dok me gospodar ne otpusti,
ili me smrt ne uzme.
A ja to neću zaboraviti.
Niti propustiti da nagradim zakletvu koja je data...
Odanost – ljubavlju,
junaštvo – počastima,
neverstvo – osvetom.
Mislim da ne bi trebalo tako olako napustiti spoljne položaje.
Položaje koje je tvoj brat dugo čuvao netaknutim.
Šta želite da učinim? – Neću prepustiti...
...reku i Pelenor bez borbe.
Ozgilijat se mora povratiti.
Gospodaru, Ozgilijat je pregažen.
Puno se mora rizikovati u ratu.
Ima li ovde kapetana koji je još dovoljno hrabar da izvrši gospodarevu zapovest?
Voleo bi da su nam mesta sada zamenjena?
Da sam ja mrtav, a Boromir živ.
Da.
To bih voleo.
Pošto si uskraćen za Boromira,
ja ću učiniti šta mogu umesto njega.
Ako se vratim, imaj bolje mišljenje o meni, oče.
To će zavisiti od načina na koji se vratiš.
Šta to radiš?
Šunjamo se okolo, ha?
Š-šunjamo?
Šunjamo?!
Debeli Hobit je uvek tako učtiv!
Smigol im pokaže tajne puteve koje niko drugi ne može naći,
a oni kažu da se šunjamo!
Šunjamo!
Vrlo ljubazni prijatelji, oh da, moj Prekrasni...
Baš ljubazni... – Dobro! Dobro!
Prepao si me, to je sve.
Šta si uopšte radio?
Šunjao!
Dobro! Nek’ ti bude.
Oprostite što Vas budim, g. Frodo.
Moramo dalje.
Još je mrak...
Ovde je uvek mrak.
Nestao je!
Vilenjački hleb! – Šta?
To je sve što nam je ostalo.
On ga je uzeo! Mora da je!
Smigol?! Ne, ne, ne jadni Smigol.
Smigol mrzi gadan vilenjački hleb!
Lažljivi pacove! Šta si učinio s njim?!
On to ne jede.
Nije ga on mogao uzeti! – Gle!
Šta je ovo?
Mrvice na odeći? On je uzeo!
Vidio sam ga! Uvek ždere kad gospodar ne gleda.
To je pogana laž!
Ti dvolični smrdljivče!
Seme!
Prestani!
Seme!
Ubiću ga! – Seme! Ne!
Oh ne, žao mi je! Nisam hteo da preteram! Samo sam bio jako, jako ljut.
Evo, samo... samo, odmorimo se malo.
Dobro sam.
Ne, niste dobro. Iscrpljeni ste.
Zbog ovog Goluma!
Zbog ovog mesta.
Zbog te stvari oko Vašeg vrata!
Mogao bih da pomognem malo.
Ja bih ga mogao nositi nakratko.
Nakratko...
Ja bih ga mogao nositi...
Podelite teret...
Skloni se!
Ne želim da ga zadržim.
Samo želim da pomognem.
Vidite? Vidite?
Želi ga za sebe!
Ti umukni!
Odlazi! Nestani odavde!
Ne, Seme...
O tebi se radi.
Žao mi je, Seme.
Ali, on je lažov!
Zatrovao Vas je protiv mene.
Ne možeš mi više pomoći.
Ne mislite to valjda?
Idi kući.
Faramire!
Volja tvog oca se pretvorila u ludilo!
Ne odbacuj svoj život tako olako!
Gde ću pokazati svoju vernost, ako ne ovde?
Ovo je grad Ljudi Numenora.
Rado ću dati svoj život radi odbrane njegove lepote...
...njegovog sećanja, njegove mudrosti.
Tvoj otac te voli, Faramire.
Setiće se toga pre kraja.
Umeš li da pevaš, gospodaru Hobite?